Barcelonejant
La instagramera que et transforma en Playmobil
La seva casa faria salivar els de ‘CSI’: calaixos i calaixos plens de braços i caps. En les xarxes és @YouAreClick: personalitza ‘clicks’ de Playmobil. Han ha donat un ‘m’agrada’ als seus miniclons des de Shakira fins a Torrente
Se’t queda la mateixa cara de perplexitat que al veure el nou programa de Toni Cantó. En aquest àtic de Santa Perpètua de Mogoda (a mitja hora de Barcelona) es veuen més famosos per metre quadrat que a qualsevol alfombra vermella. Allà hi ha Shakira, amb pinta d’estar dient penjaments de Piqué. Un pas i topes amb Rigoberta Bandini, Ibai Llanos, tota la ‘troupe’ de ‘La casa de papel’... ¿Aquest és Ed Sheeran? Només falta Elon Musk entrant per la porta amb un lavabo. La Cristina et mira, remira, obre i tanca calaixos, mou les mans a velocitat de mag. Posa a la taula uns texans gastats igual que els que portes, el mateix jersei, mànigues arremangades, la teva tallada de cabells, ulleres de pasta, un boli per prendre notes, ¿vols un mòbil? Clic, clic... i ‘click’. Et fa un miniclon de Playmobil en menys del que canvien de primer ministre al Regne Unit.
Cris Àlvarez és tècnica en educació infantil i té 37 anys. En les seves estones lliures, desmembra cossos al seu despatx amb més agilitat que Dexter. La seva casa faria salivar els de ‘CSI’: calaixos i calaixos plens de braços, caps i cossos. Té més accessoris dels que podria assumir Tamara Falcó. Grapats de tauletes, càmeres, cavalls i un arsenal d’armes que Putin voldria tenir. En les xarxes és @YouAreClick. «Aficionada a transformar els Playmobil en personatges famosos, amics o en tu mateix. Accepto reptes», resumeix la seva biografia a Instagram. De moment, ja ha passat a format ‘click’ el monyo XXL d’Amy Winehouse i les trenes de Pippi Calzaslargas. «Per a mi és com una teràpia», confessa.
Encara conserva els ‘clicks’ amb els quals jugava amb 5 anys. La mansió victoriana, l’illa del tresor i el barco pirata. «Aquests són sagrats. Aquests no es toquen», diu rient. Va jugar com qualsevol altra criatura dels vuitanta, a tot estirar canviava els cabells punxeguts, i els va aparcar en alguna caixa a casa dels seus pares. Fins fa vuit anys, moment en què va començar a treballar en una botiga de joguines. Un dia va trobar un ninot amb unes patilles enormes com les del seu cap. «Mira, pots ser tu», li va dir. Li va posar una samarreta blava, la que portava ell sempre, i hi va enganxar el logotip de la botiga, i es va fer el seu primer minijo amb una camisa de quadres que solia posar-se. «¡Sou vosaltres dos!», li van començar a dir els clients. «I així em vaig animar», somriu la Cris.
A hores d’ara, han donat un ‘m’agarada’ als seus miniclons des de Shakira fins a Torrente o Hillary Banks d’‘El príncipe de Bel Air’. Els han compartit en les seves històries Candela Peña, l’encantador de gossos César Millán, les actrius de ‘Vis a vis’... La Cris personalitza ‘clicks’ per devoció i per encàrrec. Els penja en les xarxes i els exhibeix quan pot en format exposició: ‘clicks’ de música (de les Spice als Beatles), de sèries (de ‘Stranger things’ a ‘Friends’)... i al març en farà una de cine. També utilitza els ninots com a reivindicació, apunta: «Temes socials, LGTBI, el dia de l’autisme... Perquè la gent en prengui consciència».
Ja ha perdut el compte de quants ‘clicks’ ha tunejat. «És un repte. M’encanta autosuperar-me», assegura. Té Marilyn, amb les seves cames de ‘click’ a l’aire i el seu vestit blanc al vol; Freddy Krueger, amb la cara de plàstic recremada; Alexia Putellas, amb la seva última Pilota d’Or; Fito&Fitipaldis, amb boina i patilles, i un llarg etcètera. ‘Tu cara me suena’ en versión Playmobil. «Ja fins i tot vaig pel carrer i veig algú i... ostres, aquesta persona la podria fer fàcilment».
Sol portar sempre a sobre el seu minijo. «De vegades intento anar igual vestida», riu. Tenen samarretes duplicades. «D’algun grup de música no gaire conegut. Així els faig publi», detalla. Se n’ha arribat a anar a Nerja només per poder fer una foto als seus ‘clicks’ de ‘Verano azul’ davant del barco de Chanquete. També va aconseguir donar els seus miniclons a Juanjo Artero (Javi) i Miguel Joven (Tito). «Tito treballa com a guia turístic de les coves de Nerja i Javi estava aquell dia rodant un espot», detalla la Cris. És el que més il·lusió li fa, assegura: conèixer els artistes que miniaturitza.
Troba el que sigui en segons entre centenars de caps, braços, pantalons i accessoris. Està tot ordenat com si acabés de passar Marie Kondo. La Cris intenta utilitzar sempre peces originals. Per mantenir «l’essència de Playmobil», justifica. «L’únic que faig és pintar a sobre o posar-hi un adhesiu». I posar-hi imaginació, esbufega. Va haver de recórrer a una minidestral d’algun indi per tunejar el mànec en forma d’ocell del paraigua de Mary Poppins.
Recompondre un personatge és tan laboriós com un puzle. La pregunta que més li repeteixen: ¿quant tarda? «Si tinc les peces a casa, és relativament ràpid, desmuntar i muntar. Depèn de si la peça està descatalogada o és difícil de trobar, de si he de pintar o fer adhesius...», detalla. Les dissenya amb Photoshop, les porta a una impremta i les enganxa amb paciència d’artesà. «Hi ha molta feina al darrere».
«¿Això és un Playmobil?», li solen preguntar. «No, és EL Playmobil», els respon ella. Jo els dic: ‘Tu intenta fer-ho. Cerca on surten aquestes peces. Potser aquest cap que tu vols surt a la mansió, que val 150 euros. ¿Te la compraràs només per aquesta cara? O aquests cabells –assenyala una melena llarguíssima– només surte a l’hípica de Playmobil’. ¿Els que més li han costat? «La Veneno, els Kiss, ‘Stranger things’ o Mary Poppins.
Notícies relacionades
¿D’on treu les peces? «És secret». Riu, però no revela les seves fonts. «Ara ja tinc alguns contactes que em venen peces soltes –diu amb to d’estraperlo–, però abans havia de comprar una caixa... Imagina-t’ho». En resum: «Em gasto una pasta», confessa.
Ha de recórrer a Wallapop, fires, internet, segona mà... Ronda per les botigues i toqueja els sobres sorpresa de Playmobil per intuir el que hi ha dins. «Com que jo vull coses concretes...». S’encongeix d’espatlles. Riu. «Hi ha més gent friqui com jo que ho fa».
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- Les reaccions Espanya s’aboca en felicitacions al director
- Festival de cine de Venècia Almodóvar toca el cel a Venècia
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»