La final de San Mamés
El Barça i l’Olympique es disputen la corona amb dos estils diferents
Les blaugranes apel·len a la seva mentalitat guanyadora contra un rival que és feliç en el contraatac
«Les finals s’han de guanyar i disfrutar», diu Aitana
![El Barça i l’Olympique es disputen la corona amb dos estils diferents El Barça i l’Olympique es disputen la corona amb dos estils diferents](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/835d4d05-631b-4107-b194-a185929caf27_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
No només hi ha un títol en joc. El que es jugaran el Barça i l’Olympique de Lió sobre la gespa de San Mamés és la corona del futbol femení. Un marcador determinarà quin és el millor equip d’Europa: si les vigents campiones o les vencedores històriques. Un partit que serà antològic també en la grada i que marcarà un abans i un després.
«Les finals estan per guanyar-les, però també cal disfrutar-les», reivindicava Aitana Bonmatí en la prèvia de la final. Asseguda en la roda de premsa, somrient i atenta, la Pilota d’Or és conscient que el partit d’aquest dissabte és únic. «No hi ha una manera específica de treballar per a aquest partit. L’experiència et dona el bagatge de saber contrarestar adversitats. Fa uns anys començàvem un partit perdent i se’ns feia difícil remuntar-lo. Si no encaixem un gol en els primers minuts, molt millor», desgranava la catalana, mirant cap enrere.
Aprenentatge
Els antecedents, no obstant, són simplement això: passat. L’Olympique de Lió és l’únic equip al qual no ha pogut guanyar mai el Barça. Les derrotes contra les franceses, a més, han sigut traumàtiques al vestidor. La primera va arribar a Budapest, quan el Barça encara estava massa verd per poder plantar cara al totpoderós del futbol femení. Aquell partit va ser un sot en el camí que va permetre que la direcció esportiva i tot l’equip veguessin cap on s’havia d’anar.
«Com a equip, sempre, quan passen coses que són dures, aprens. Hem après moltes coses d’aquestes finals. Estem més preparades, més madures, hem viscut aquesta situació moltes vegades. Tenim moltes ganes d’afrontar la final i lluitar pel títol», confessava Caroline Graham Hansen. La noruega continua tenint molt present el que va passar a Torí. El Barça recentment havia aixecat la seva primera Champions i estava en un núvol. Tornava a la final de la màxima competició europea i contra el seu màxim rival. Era el guió perfecte. Però va acabar en paper mullat. Les franceses van passar per sobre de les seves rivals i la voluminosa derrota (1-3) va fer efecte en el vestidor, on les ganes s’han anat acumulant des d’aleshores.
Aquest Barça té moltes coses, a més de futbol. La constància, la resiliència i l’orgull han engrandit un equip que ara està a dalt de tot. L’ADN Barça va acompanyat d’una mentalitat guanyadora que és «clau». «No m’agrada viure del passat. Hem de respectar el rival, però també coneixem el nostre potencial. És una final igualada. Ens veig entrenar cada dia i sé la mentalitat que té el meu equip. Serà un gran dia», confessava Bonmatí.
Antecedents
«El partit comença 0-0». Les paraules d’Aitana semblen una obvietat, però, amb els mateixos antecedents, les franceses es plantaran sobre la gespa com si ja anessin guanyant. La prudència que s’entreveia en el discurs de les franceses no qualla amb el seu temperament habitual. No obstant això, i a diferència de Torí, la seva posada en escena en la prèvia del partit va ser diferent. Res d’un posat altiu o de mirar per sobre de l’espatlla. Wendy Renard i Christiane Endler van sortir com si res a la roda de premsa, amb gest tranquil i del tot despreocupat.
«Som un equip que ha guanyat molts títols i que continuarà sent molt ambiciós. Treballem per seguir sent un gran equip a França i a Europa. En termes de palmarès, som i continuarem sent el millor equip del món», deia totalment desacomplexada Sonia Bompastor. «Serà un partit nou, diferent. Estem concentrades en nosaltres mateixes, estem convençudes i apel·lem a aquesta final des de la serenitat i el treball. Arribem amb molta confiança», va voler afegir l’entrenadora de l’l’Olympique, que, com li passa a Jonatan Giráldez, viurà la seva última gran final a la banqueta del seu actual club.
Notícies relacionadesSan Mamés acollirà el millor partit de futbol. Barça i Olympique arriben en el seu millor moment. Els petits detalls, com els duels individuals o acceptar anar al cos a cos, poden acabar marcant la final. El Barça ha d’arriscar fins a cert punt, tenint en compte que el Lió no deixa escapar una pilota perduda. Les blaugrana no poden perdonar davant un Olympique que viu feliç en el contraatac.
Un partit de dos gegants del futbol. «L’Olympique és un equip històric que té present i el Barça és un equip de present que vol fer història», deia Xavi Puig en el sopar de directives. Aquest dissabte sabrem si les blaugrana fan justícia a les seves paraules.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’