Nova era a l’Afganistan
El retorn dels talibans: una espasa de Dàmocles per a les dones
La versió oficial assegura que les dones podran estudiar i treballar, però nombroses activistes afganeses alerten del perill que corren els seus drets
![El retorn dels talibans: una espasa de Dàmocles per a les dones El retorn dels talibans: una espasa de Dàmocles per a les dones](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/4f724e41-aa74-4a9c-ba53-f264e10c4a18_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
Un vell cotxe afganès es dirigeix als afores de Kabul. Avança entre un trànsit dens fins a arribar al principi d’un camí estret quan ja cau el sol. L’automòbil no pot continuar, perquè molts dels carrers ni tan sols estan pavimentats. Les cases estan construïdes aprofitant la inclinació de la muntanya, que finalment travessem en total foscor durant diversos minuts a peu. No hi ha una sola llum al veïnat, és un barri pobre, molt pobre. Després d’una trucada, una porta s’obre a diversos metres de nosaltres i una ombra a contrallum, en silenci, fa gestos amb la mà per indicar-nos que seguim el camí cap a casa seva. En aquest pis franc ens trobem amb una de les moltes activistes que s’amaguen en aquests moments a l’Afganistan dels talibans.
«Aquesta no és casa nostra, hem vingut aquí només per a l’entrevista», puntualitza una dona. Vol denunciar la situació en què es troben les dones al seu país. Estava present en la detenció dels dos periodistes afganesos que cobrien una protesta de dones que van ser notícia a tots els mitjans internacionals després que es publiquessin les fotografies amb els seus cossos masegats pels cops rebuts pels talibans. Aquesta dona parla de diversos casos semblants que coneix en primera persona. Ella no va poder fugir del país, a diferència de moltes de les seves companyes, que sabien el terror que aplicaria ben aviat el nou Govern. Dos dels casos més coneguts són la cantant de pop més reconeguda del país, Aryana Sayeed, que va poder anar-se’n en un dels avions nord-americans, i la coneguda directora de cine Sahraa Karimi, que va poder sortir a Ucraïna.
A la universitat amb abaia i vel
La versió oficial amb referència als drets de les dones és que seran respectats: podran estudiar a la universitat, sempre que portin una abaia o túnica negra llarga que cobreix tot el cos, i un vel. Les classes no seran mixtes i els grups d’estudiants estaran separats per una cortina, segons va dir el ministre d’Educació Superior, Abdul Baqi Haqqani. Asseguren que en aquesta ocasió no impediran que les dones vegin complert el seu dret a l’educació o a treballar fora de la llar.
Però des que van prendre el control del país el 15 d’agost, els nous governants han demanat a totes les dones, excepte a les treballadores del sector de la salut pública, que es mantinguin allunyades dels seus llocs de treball fins que millori la situació de seguretat. Aquest mateix dimarts el mul·là Noor Ahmad Sayed va assegurar a EL PERIÓDICO a Kandahar, el bressol dels talibans, que «això una mesura temporal». Però aquí tots tenen a la memòria la xaria (la llei islàmica) que va ser aplicada de manera molt rigorosa en l’anterior etapa talibana, entre 1996 i 2001. Llavors, les dones i les nenes tenien prohibit estudiar a les escoles i universitats.
Poques dones als carrers
La realitat és que poques dones es veuen als carrers de l’Afganistan en proporció amb el nombre d’homes. A Kabul van tenir lloc les protestes més rellevants de les dones que s’oposen a la imposició d’un règim que les expulsa de l’espai públic i les condemna a la invisibilitat, la falta absoluta de drets i les més variades formes de violència.
Notícies relacionadesJuntament amb les dones, molts altres col·lectius s’amaguen en l’anonimat de les masses per evitar represàlies. «Els talibans no prometen res més que un islam moderat. No se’ls ha de creure», diu el periodista que no s’identifica, al centre de Mazar-i-Sharif, la ciutat fronterera amb l’Uzbekistan. Ens explica que va ser col·laborador directe de l’ara expresident Ashraf Ghani, i que ha estat fugint des que els fonamentalistes van arribar al poder. «Em quedo al mateix lloc un dia com a màxim», explica amb una mascareta sobre la cara, al mateix temps que mostra diverses fotografies al seu telèfon del que ja pertany al seu passat. Mentrestant, diversos curiosos s’arremolinen al seu voltant, cosa que provoca el final immediat de la conversa i que marxi entre la multitud.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- Sigrid Nunez, l’escriptora que va enlluernar el geni manxec
- Les reaccions Espanya s’aboca en felicitacions al director
- Festival de cine de Venècia Almodóvar toca el cel a Venècia
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»