Festival de la cançó
Suïssa regna, Nebulossa regira
María Bas no va trobar la tecla en la nit eurovisiva, però sí que ha obert un debat públic
Espanya va rebre 30 punts a Eurovisió, cosa que es va traduir en un lloc 22 en l’edició més polititzada de la història. L’actuació d’Israel va ser rebuda amb esbroncades, però va estar a punt de guanyar malgrat presentar un tema molt fluix.
![Suïssa regna, Nebulossa regira Suïssa regna, Nebulossa regira](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/59d34561-486d-4ca1-a7fd-2385ea39988a_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
Per totes les vegades que li van dir zorra. Per aquelles situacions en les quals es va sentir marginada, subestimada i humiliada. Per qui la va jutjar amb una mirada d’odi. Pels èxits que mai va disfrutar i les derrotes que sempre va carregar. Pels prejudicis que fa 56 anys que intenta oblidar. Per ella mateixa i per les dones que encara no s’atreveixen a reivindicar-se, María Bas s’ha plantat a Eurovisió. Amb l’aplom d’una diva va passejar les seves ferides per l’escenari i, entre ovacions i crits de joia, va culminar una batalla per resignificar un insult que avui comença a doldre menys. Cantar-se sense complexos li ha valgut un lloc 22: Nebulossa no va guanyar el festival, però tampoc era l’objectiu. El seu crit de guerra ha pessigat Europa. I, tot i que el Micròfon de Cristall el va aixecar Suïssa, no hi ha més triomf que estendre la mà als que continuen buscant la seva llibertat.
![](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/27f56986-64a8-438d-b8a6-823a90a97db9_16-9-aspect-ratio_default_0_x680y967.jpg)
Protesta per la participació d’Israel, ahir a Malmö. | JOHAN NILSSON / AFP /
A l’Europa de Giorgia Meloni, Viktor Orbán i Marine Le Pen, Espanya ha plantejat un debat feminista. És la primera edició que, des del seu debut el 1961, ha liderat una candidatura de tal calat polític. Que Mark i María hagin estès el seu missatge pel Vell Continent resulta, com a mínim, revolucionari. Davant l’auge de la ultradreta, ells han cantat zorra en italià, zorra en suec, zorra en francès, zorra en anglès, zorra en serbi... Ahir a la nit, el públic va festejar la seva gesta quan, al col·locar el micròfon, el Malmö Arena va corejar a l’uníson "Soy más zorra todavía". Una celebració que, irònicament, no va acabar reflectint-se en les votacions: Nebulossa, 30 punts.
Una bandera
El duo va resultar del tot hipnòtic, però massa estàtic. Això, afegit a una escenografia gens apropiada, no va aconseguir emfatitzar el potent missatge que tenia entre mans. En qualsevol cas, va ser una de les poques banderes que van aconseguir posar en efervescència la massa. Tota una fita quan, fa just un any, van realitzar un concert a Ponferrada al qual no va assistir ningú.
Suïssa va ser l’únic país capaç d’arrabassar el trofeu a Israel. Nemo s’afegeix, així, al títol que fins ara ostentaven Lys Assia (1956) i Céline Dion (1988). Gràcies a una actuació sublim, on va deixar patent la seva capacitat vocal, l’artista va confirmar els bons auguris que pronosticaven les cases d’apostes. L’autenticitat que envolta el seu projecte va ser la seva principal carta: si per alguna cosa ha transcendit és per haver fet del seu directe un al·legat de superació. En ella parla del camí que va traçar al descobrir que no se sent ni home ni dona. The Code, per tant, és un cant d’amor a si mateix. A algú que, després de despullar-se sobre les taules, s’ha tornat un estendard de la comunitat LGTBIQ+.
Xiulada mal dissimulada
La participació d’Israel va ser discutida. I perillosa, òbviament. La Unió Europea de Radiodifusió (UER) ho hauria d’haver previst quan va acceptar la seva sol·licitud. De res van servir els aplaudiments enllaunats amb què van intentar maquillar les xiulades durant la seva actuació, que no van ser poques. La seva presència només ha generat una tensió ferotge i innecessària en un concurs la naturalesa del qual dista bastant d’aquests valors. La mobilització massiva dels seus ciutadans i la victimització del seu intèrpret els va acostar a la victòria més dubtosa del certamen: la cançó, que és la clau en aquest format, en aquesta ocasió, no mereixia ni tan sols passar a la final.
No hi va haver cap mena d’insolències en la desfilada de banderes ni comentaris fora de lloc. S’esperava alguna referència sobre la guerra que, finalment, no ha acabat d’arribar. Bambi, d’Irlanda, va ser l’única a deixar caure: "L’amor sempre guanya l’odi".
Favorit destronat
Notícies relacionadesLa gran favorita per guanyar, Croàcia, no va acabar de brillar. Hereu de Käärijä, el raper que va portar l’ensenya de Finlàndia el 2023, Baby Lasagna va fer just el que s’esperava d’ell: un recital descarat i provocatiu que no va saber mantenir visqui l’expectació. Aquest és, clar, el risc que comporta ser el preferit durant tants mesos. Al contrari que Irlanda, que va començar tímida el seu camí fins a destapar les seves cartes en els assajos: el seu ouija-pop, un gènere no apte per a qualsevol, ha anat guanyat adeptes gràcies a una performance única que l’ha ajudat a diferenciar-se de la resta. Un aspecte essencial en competicions com aquesta per no passar inadvertit. Tenia, sens dubte, el paquet més complet de la vetllada.
![](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/bf0d2c16-bb6f-4fc1-8915-114b4733e216_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
Nebulossa interpretan 'Zorra', la apuesta española de esta edición. /
Nebulossa no ha acabat de trobar el seu espai en la nit eurovisiva. Ara bé, malgrat el resultat, per primera vegada en anys, Espanya ha tornat a col·locar el seu tema en el debat públic. Una conquesta que va més enllà de l’estrictament musical. "Estic en un bon moment", canta María a Zorra. Sens dubte.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’