Lola Índigo i foc llatinoamericà
La cita va obrir ahir amb un ple en una jornada dominada pel ball de la granadina i els ídols porto-riquenys Myke Towers i Jhayco.
![Lola Índigo i foc llatinoamericà Lola Índigo i foc llatinoamericà](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/b32d9c64-94fd-4691-80f8-8a7ff17caa59_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
Va passar la granadina Lola Índigo amb discreció per la fàbrica d’Operación Triunfo, expulsada de les primeres en l’edició del 2017. Res a veure amb el que es troba ara quan puja a un escenari: milers i milers d’aplaudiments i malucs seguint les seves cançons que repliquen aquesta fórmula coneguda de pop urbà amb algun sobresalt (algun "bitch" es cola per allà). Ahir, amb la responsabilitat de rematar una festa, la del Share Festival, ardent des de primera hora sobre tot amb el foc llatí pres pels porto-riquenys Myke Towers i Jhayco.
Va acompanyar un públic que va omplir el Parc del Fòrum (20.000 assistents) predisposat a ballar i cridar, entre els quals convidats il·lustres, com nombroses jugadores del Barça femení (Salma Paralluelo, Patri Guijarro, Claudia Pina...) i del masculí (Alejandro Balde, Julián Araujo).
Lola Índigo, amb etiqueta de performer prestigiosa, ja que la dansa és un dels seus forts, sens dubte (va passar també pel talent de ball Fama), va sortir d’un enorme ou de drac, referència al disc que presenta, El Dragón (2023), amb una dotzena de ballarins al seu voltant. El seu paper, per cert, indispensable per al xou que tancava ahir el Share Festival, ple de coreografies marejadores. I en diverses ocasions van ser protagonistes únics de l’escenari. Ho avisava Lola Índigo en els primers compassos: "És un xou perquè no només ballem nosaltres, sinó perquè també balleu vosaltres".
Durant una hora i escaig van sonar èxits, molts amb altres artistes, com Diskoteka, El tonto, Me quedo (final de festa) i la reivindicativa i orgullosa La niña de la escuela.
Abans de la intèrpret granadina –que va treure pit d’aquest epé amb denominació d’origen anomenat GRX i de la seva habilitat per versionar clàssics del flamenc pop com ara Los pantalones, de Las Chuches–, Myke Towers va demostrar la seva actitud i cartell de líder des del primer moment. Tot sol des de l’escenari es va entregar a una multitud visiblement fanàtica del trap que manté des dels seus orígens.
Notícies relacionadesAnimador etern
Va derivar després cap a les seves peces més pròximes al reggaeton per seguir l’estela de Jhayco, que va actuar hores abans, com els colombians Cali y El Dandee, tot i que menció a part mereix ressenyar com perduren els èxits electrollatins de Juan Magán, animador etern, ja que ell es manté, tot i que el públic es vagi renovant.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’
- L’escenari de les regates canvia en plena carrera