Nova legislatura
Contracrònica del Parlament: ¿Aquí fa olor de nou?
ERC s’entossudeix a donar visibilitat al canvi d’etapa en la política catalana mentre perviuen algunes inèrcies
![Contracrònica del Parlament: ¿Aquí fa olor de nou? Contracrònica del Parlament: ¿Aquí fa olor de nou?](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/5111936f-9596-4c95-8b67-27df3576f35f_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
Esquerra volia que entrar aquest dimecres al Parlament fos com entrar per la porta d’un cotxe acabat de comprar. I és cert que en el primer ple de l’‘era Aragonès’ n’hi va haver algunes que feien olor de nou, començant per la majoria de consellers i seguint per les mampares anti-Covid que els separaven en els seus escons. Però és aviat per saber si de veritat la tornada d’ERC a la presidència de Catalunya tantes dècades després és el «sotrac al país» que busca el nou president o un nou capítol del procés en el qual, simplement, JxCat ha cedit amb poques conseqüències la cadira més important a qui fins ara era el seu subaltern.
L’obsessió per transmetre que s’obre un temps diferent de l’estèril mandat de Quim Torra es va notar en tots els membres d’ERC en el Govern. Roger Torrent, flamant conseller d’Empresa i Treball, es va referir al «dilema» a què s’enfronta la Catalunya post-Covid i a la «nova perspectiva» que li dona el seu nou lloc a la Cambra. Ha passat de la butaca més elevada de l’hemicicle, la del president del Parlament, al banc del Govern, que està a una menor altura. Des d’allà podrà escoltar si els diputats de JxCat continuen malparlant d’ell per «no investir Carles Puigdemont» en el seu moment o si de veritat tot és nou i de sobte regna la concòrdia entre els socis.
Garriga, al bar
També és nou, o almenys molt poc habitual, que un diputat no comenci la seva intervenció quan li diu la presidenta de la Cambra perquè no és al seu escó. Però és el que li va passar a Ignacio Garriga, cap parlamentari de Vox. Després d’uns instants de desconcert, el líder del partit ultra va al·legar que se li havia trencat la mascareta. El que no va dir va ser que se li havia trencat al pati del bar del Parlament: no havia calculat bé el temps que tenia per prendre’s un respir.
Però el que ha canviat, sobretot, és que ara hi ha un president que no menysprea el diàleg amb el Govern. I que, amb totes les prevencions –perquè tant ERC com JxCat mantenen que el seu objectiu és l’amnistia, una figura legal de difícil encaix en el marc legal espanyol– no s’oposa als indults als independentistes presos. Ho va deixar clar, per omissió, en la resposta que va donar a Carlos Carrizosa (Cs), que es queixava de la «taula del xantatge» entre governs i del «perdó de Pedro Sánchez als autors del cop del 2017».
Per a Aragonès, pensar que «no hi ha solució possible» al conflicte i que «la solució és la venjança» és «terraplanisme democràtic», i està representat per «les tres caravel·les de Vox, PP i Ciutadans», que ben aviat es veuran de nou les cares contra el Govern a la plaça de Colón de Madrid. Després li va dir a Carrizosa que s’havia quedat «atrapat en la legislatura passada» i que es passava «tot el dia amb el mantra del procés». «Cal actualitzar-se, hem anat avançant», li va suggerir el president.
Notícies relacionadesNo obstant, també hi va haver arguments per defensar que el Parlament no feia olor de nou, sinó d’una altra cosa. «Aquí fa olor de sofre», va dir per exemple Carles Riera (CUP), parafrasejant Hugo Chávez, quan va pujar a l’estrada just després d’Ignacio Garriga. Diverses coses van recordar l’etapa de Torra. Per exemple, el fet que els noms del ‘sottogoverno’ es repeteixin en gran part en la nova legislatura, o que ja s’hagi produït la primera fricció entre els socis.
L’enfrontament, no gaire escandalós de moment, va arribar a compte de l’ampliació de l’aeroport del Prat. El vicepresident, Jordi Puigneró –l’home del puigdemontisme en el nou Govern– s’hi va mostrar a favor; Aragonès no ho té tan clar. La CUP hi està en contra, i va demostrar que està disposada a fer valer el pacte que va firmar amb ERC. «Tenim una corda, que es pot deixar anar o es pot tensar», li van recordar els anticapitalistes al president. I aquesta corda tampoc és nova, és la que la CUP ha tingut en molts dels moments més importants del procés.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
Carles Puigdemont Laura Borràs Pere Aragonès Quim Torra Carlos Carrizosa Roger Torrent Carles Riera
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’
- L’escenari de les regates canvia en plena carrera