Les renovables amenacen de canviar el mapa industrial
Els vells líders fabrils com Barcelona o València poden perdre la seva influència davant les ‘noves’ regions productores d’electricitat a partir del sol i el vent si descuiden les seves polítiques industrials i energètiques.
![Les renovables amenacen de canviar el mapa industrial Les renovables amenacen de canviar el mapa industrial](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/6300014e-8514-44aa-9c39-6b934b62d384_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
Les renovables amenacen de canviar el mapa industrial
Igual que els grans centres industrials tradicionals com Barcelona, Bilbao, València i Astúries van sorgir al caliu de la ubicació de matèries primeres com el carbó o el petroli i on hi havia un port; l’auge de les renovables amenaça de generar el mateix procés al voltant de l’anomenada Espanya buidada, on es troben la gran majoria dels panells solars i aerogeneradors que hi ha al país. S’anticipa, d’aquesta forma, un canvi al mapa industrial que podrà derivar en un repartiment més equilibrat de la riquesa o en un intercanvi d’influències.
"És evident que hi ha un nou escenari energètic i alhora s’està produint una revolució tecnològica i digital i una transformació entorn de la sostenibilitat. Sempre que això passa hi ha un nou repartiment de cartes. I en aquest cas Espanya té una oportunitat objectiva de desenvolupament industrial com mai abans", afirma el director general de l’Escola d’Organització Industrial (EOI), José Bayón. A això se suma la importància creixent a Occident per l’autonomia estratègica que porta a una reindustrialització urgent de sectors com les dades, la intel·ligència artificial, els semiconductors i les bateries elèctriques.
Grans anuncis
Els anuncis han començat, tot i que amb comptagotes, com Amazon, que al maig va prometre una inversió de 15.700 milions d’euros en centres de dades a l’Aragó (en els municipis d’Osca, Villanueva de Gállego, el Burgo de Ebro i Saragossa), després que Microsoft fes el mateix uns mesos abans. També, la fàbrica de bateries d’Enivisión a Navalmoral de la Mata (Càceres) i la fàbrica de diamants a Trujillo (Càceres). Els tres casos coincideixen a ubicar-se en dues de les cinc comunitats –Aragó, Extremadura, Castella i Lleó, Castella-la Manxa i Galícia– que acumulen el 68% de la producció renovable de tot el país (134.604 GWh), després de multiplicar per quatre la seva potència instal·lada d’energia neta en els últims vint anys.
"Totes aquelles empreses que siguin intensives en el consum d’energia s’han de fixar a l’Aragó", va dir llavors el seu president, Jorge Azcón, en una mena d’avís a navegants sobre les intencions de la comunitat per capitalitzar els 8,9 gigawatts (GW) d’energies renovables instal·lades a la regió. Per posar-ho en perspectiva, les cinc centrals nuclears que hi ha a Espanya sumen una potència conjunta de 7,3 GW.
I tot i que la majoria d’experts creuen que "les comunitats que hagin arrossegat els peus es veuran també beneficiades d’aquest procés" de reindustrialització al caliu de l’energia neta, segons defensa Alejandro Labanda, director de Transició Ecològica de la consultora beBartlet. També hi ha qui adverteix que "els vells líders no es poden adormir sobre els llorers, o seran superats per altres regions amb polítiques industrials i energètiques competitives i eficients", com el titular del departament d’Operacions, Innovació i Data Sciences d’ESADE, Xavier Ferràs.
Cost de l’energia
La decisió d’obrir nova indústria en una localització o una altra depèn de diversos factors. Per a la indústria digital, el cost de l’energia és un dels més importants. A priori, la concentració renovable a determinades regions afavoreix tot el país perquè rebaixa el preu de la llum per a tots els consumidors. Però també fa que hi hagi autonomies que poden resultar més interessants que d’altres al permetre aprofitar l’autoconsum per abaratir la seva factura de la llum, assenyala el soci responsable de sectors regulats i anàlisi econòmica d’EY Consultoria, Antonio Hernández.
"Un PPA físic (contractes de compravenda d’energia) permet a una empresa assegurar preus d’energia més estables i predictibles a llarg termini, i tot i que les indústries també puguin firmar aquest tipus de contractes virtuals amb una de comercialitzadora, el fet d’estar localitzats a la mateixa zona on és el parc generador permet en diversos casos aprofitar l’autoconsum per línia interna, la qual cosa afavoreix la descarbonització i la reducció de costos", explica Hernández.
Qüestió administrativa
Notícies relacionadesEls centres de dades busquen "energia renovable abundant i barata", segons explica el director executiu de l’associació de centres de dades Spain Dc, Manolo Giménez. Però la segona de les qüestions pot ensopegar amb una xarxa elèctrica insuficient, com passa a Madrid, on "comença" a no haver-hi prou connexions, segons Giménez.
Una altra qüestió fonamental és l’aposta de les comunitats per agilitzar la tramitació administrativa, que va ser el que va fer decantar la balança de multinacionals com Amazon i Microsoft per Aragó, junt amb la disponibilitat de territori i l’abundància d’energia renovable.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’