Una esquerra quixotesca
![Una esquerra quixotesca Una esquerra quixotesca](https://estaticos-cdn.prensaiberica.es/clip/245cbf78-9de3-4d98-af24-417924c6c635_alta-libre-aspect-ratio_default_0.jpg)
A les europees es presenta una macedònia de partits inenarrable. És on van els Alvises, els puigdemoníacs desterrats i els Ruiz Mateos vestits de Superman a la recerca d’immunitat. Són unes eleccions curioses: els partits grans juguen en la mateixa baralla de paperetes que les sigles més boges i desconegudes. Però compte: d’aquesta catapulta va sortir volant Podem amb els seus set eurodiputats fins a estavellar-se uns anys més tard contra la paret de la realitat, i allà pretén guanyar-se la supervivència i el salari la seva última mohicana, Irene Montero.
En termes eurovisius, les europees vindrien a ser com ara un Benidorm Fest, on els candidats esperen causar sensació perquè al seu país els reconeguin pel carrer. Ho fan amb el mètode sorpresa del paracaigudisme i la major part d’ells descobreixen que no portaven posada la motxilla. Tot i això, tenen motius per intentar-ho, ja que un o dos escons cotitzen molt més barats a Brussel·les que amb la llei D’Hont en terres espanyoles. Jo, en aquestes eleccions, no em solc prendre el vot gaire seriosament. Rares vegades m’ho plantejo com una cosa transcendent, tot i que conec la importància d’enviar representants a l’òrgan que marca el destí d’Europa. M’és una mica igual, la veritat. Cada votant fa poc mal i jo em permeto el plaer de provar coses noves, com qui fuma per primera vegada un porro.
Notícies relacionadesAquest diumenge votaré un partit ontològicament trist, Esquerra Espanyola, a qui preveig un fracàs perquè no els he vist aparèixer a gairebé cap mitjà. No he llegit el seu programa, però en tinc prou amb la intenció: després de l’amnistia del PSOE i els pactes amb Bildu per a la llei de memòria democràtica, veig aquest partidet com un orfenat simbòlic per a votants orfes. Sempre he pensat que a Espanya li hagués anat millor amb una esquerra jacobina i racional, amb un projecte desacomplexat que no ensabonés els nacionalismes perifèrics i que no caigués tampoc en el nacionalisme mitològic espanyol. El poc que he sentit dir a Guillermo del Valle aquesta campanya em fa pensar que ha col·locat el seu partidet directament allà.
La vella idea d’una esquerra racional i jacobina a Espanya entra per ara a molts pocs caps. Ni tan sols jo estic convençut al 100% que sigui viable, i la trista història del país s’ha encarregat de desacreditar qualsevol intent quixotesc d’inventar-la. Però, ¿quin mal pot fer un vot.
Ja ets subscriptor o usuari registrat? Inicia sessió
Aquest contingut és especial per a la comunitat de lectors dEl Periódico.Per disfrutar daquests continguts gratis has de navegar registrat.
- "Trucar a la Urbana és inútil"
- Carnet de conduir La DGT avisa: s’acosten canvis per als més grans de 65 anys
-
Ofert per
- Crisi interna Bosch recolza una tercera candidatura en la carrera per liderar ERC
- Una lesió preocupant El misteri del turmell que no es cura
- LA FOGUERA Déus paralímpics
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «És imprescindible que l’alta velocitat arribi a l’aeroport de Girona»
- Sílvia Paneque: «Encarir l’aigua permetria noves infraestructures hídriques»
- Entrevista amb la consellera de Territori i portaveu del Govern Sílvia Paneque: «Aprovarem el pla d’habitatge de tot el territori abans de final d’any»
- LA GRAN CITA NÀUTICA Les semifinals de la competició de vela es decidiran ‘in extremis’